Despre ce-i vorba?
- De ce te-ai făcut polițist? - Să apăr și să sprijin.
La care din ele se încadrează controlul rozătoarelor?
- Probabil la amândouă. - Au șobolani.
- Șobolani? - Da.
Zece polițiști sunt aici din cauza șobolanilor?
- Opt sunt de la sprijinul comunitar. - N-au nevoie de noi, ci de o pisică.
Chiriașii cred că proprietarul vrea să-i gonească.
Nu știu unde se încadrează. Liniștea publică? Sănătate? Atac?
- Atac cu un șobolan? - Dacă se încadrează, e la plural.
Nu e bine să intri acolo!
Vino.
- Nu-i lumină. - Cred că au ros firele.
- De ce vorbești în șoaptă? - Nu vreau să-i supăr.
- Brookes! - Ce-i?
- Brookes, nu ești amuzantă. - N-am făcut nimic.
Da, sigur.
Urăsc lucrul ăsta. Nu-i treaba mea.
- Nicky! - Ce-i?
Nicky!
55 GRADE NORD Sezonul 2 Episodul 6
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
M-am simțit minunat.
- Îți mulțumesc pentru cină. - Cu plăcere.
Asta-i partea care nu-mi place fiindcă nu mă pricep deloc.
Așa că am să plec.
Noapte bună.
Nu te invit în casă. Nu ne cunoaștem atât de bine.
Intrăm, va fi stânjenitor și eu mă voi simți prost
și-o să mă întreb dacă am legume sau ceva între dinți
sau miros a cafea și tu ai să crezi că sunt mironosiță și eu nu sunt.
O să mă întreb dacă te-ai simțit bine și dacă o să mă mai suni.
Sărut părintele unuia dintre elevii mei. Vai...
Ar fi bine să plec.
Noapte bună.
Ești mult prea lacom.
- Cum a fost? - De ce ești treaz?
Bem o ciocolată caldă.
- Ți-a plăcut? - Treci în pat.
Ai sărutat-o?
Matty, nu-i o întrebare pe care s-o pui tu.
Este între ei doi.
- Du-te în pat. Fugi. - Du-te.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Ei bine?
Ai sărutat-o?
Te-am așteptat o oră la bar. Ce s-a întâmplat?
Irene a vrut să stăm acasă.
- Puteai să mă anunți. - Scuze. Poate altă dată.
- Diseară? - Poate.
Eu m-am distrat.
Stăteam în bar, așteptam să suni, sună mobilul, ce crezi că se întâmplă?
De ce nu-mi spui? Economisești timp.
Numărul a fost ales la întâmplare pentru concursul de cunoștințe generale.
Am răspuns la o întrebare. Am câștigat.
- Tu ai câștigat? - Nu fi așa surprins.
"În ce oraș joacă Real Madrid?"
- Criminală întrebare. - Nu-i așa greu. Șanse jumi-juma.
Era fie Real, fie Madrid. N-am auzit de Real.
- Așa că am spus Madrid. - Bună decizie.
Da, am mers pe instinct.
Și m-am ales cu o excursie gratis la Lanzarote.
- Faci mișto de mine? - Nu.
Trebuie doar să găsesc trei persoane să cumpere vacanța cu noi.
Dacă eu sunt unul, mai rămân doi. Destul de bine, nu?
- Prea bine ca să fie adevărat. - Așa mi-am zis și eu. Te bagi?
Nu fi prostănac.
- Ai venit devreme, Paddy. - Da, am avut ceva de făcut.
Îmi place că ești dedicat.
'Neața, Frank.
Ai dormit bine?
Ești pregătit?
- Ai venit cu o carte? - Da. Teoria motivațională.
Una din cărțile "cum să-i convingi pe alții să facă ce vrei tu".
Tipul de la librărie zicea că o să facă furori.
- Mai am un capitol și ți-o împrumut. - Ce drăguț din partea ta.
Da. Este.
Ce?!
E aceeași temă de la un capăt la altul. Și asta e ideea cărții, bunătatea.
Convingi oamenii să facă ce vrei tu folosind bunătatea.
- Ai plătit cartea asta? - Și nici n-a fost ieftină.
Tu n-ai nevoie de vacanță în comun, ai nevoie de azil de nebuni.
Rick, forțează-te să nu mai fii cinic. Așa scrie în carte.
- E un loc negativ. - Așa, ascultați.
Liniște, vă rog. Gata, vreau să fiți atenți.
Când șoptești oamenii sunt mai atenți. Ai observat?
- E doar un mit că trebuie să urli. - Gata, viermilor! Gura!
Mda, mă întreb de la ce-o fi pornit mitul ăla.
Fiți atenți la misiunile pe echipe.
Echipa unu, strada Medleycott. Echipa doi, strada Walker.
- Echipa trei... - Ofițeri de sprijin comunitar.
- Da, Brookes s-a pricopsit cu ei. - Se simte onorată.
Abia v-am spus misiunile. Vrei să spui că ai și uitat?
Bine. Numele.
Numele îl știi?
Procedează greșit.
- Să încerce cu bunătatea. - E doar o chestie publicitară, nu?
Oare? Nu cred că serg. Brookes știe.
Îi antrenăm puțin, îi trimitem pe străzi să pară că avem mai mulți polițiști.
- Duri cu crima, duri cu cauzele crimei. - E bună. Ai inventat-o acum?
Da, Clarky, și e supărat că i-a șutit-o guvernul.
- Au șutit-o? - Citește-ți cartea.
Să mergem. Așteaptă dubele.
Când vă întoarceți...
- ...semnați pe listă. - Sperăm că se întorc întregi.
Mergeți.
Ce-i cu voi doi? Ceartă între îndrăgostiți?
De ce, îți cauți iubit?
Șobolani.
Asta-i o înjurătură folosită de față cu copiii?
Vezi tu vreun copil?
- Chiriașii din strada Priory. - Da?
- Cred că sunt dați afară. - De șobolani.
Erau câțiva.
- Cine e proprietarul clădirii? - O companie din străinătate.
Locatarii plătesc chirie într-un cont deschis pe numele companiei.
29 de ore au muncit oamenii noștri la asta.
S-ar putea să fie ceva aici. Este a agenției pentru dezvoltare.
Au protejat chiriașii și au refuzat oferte de cumpărare.
De atunci au plecat trei chiriași. Trei apartamente sunt încă ocupate.
Fac alegații că sunt victimele unei campanii de hărțuire.
Deci avem victime, dar nu răufăcători.
Cam așa e de obicei până rezolvăm cazul.
Și pentru că te crezi isteț, ai vreo idee strălucită
cum dovedim că o companie străină le bagă șobolani în casă?
- Sunteți poet și nu știți. - Care-i ideea strălucită?
N-am niciuna.
Și de unde știm că lui Mickey și lui Minnie nu le place acolo
fiindcă e cald și e multă brânză?
29 ore de lucru, Cole, și tu ai fost detectivul responsabil.
Da, de acord, la suprafață nu arată grozav,
dar e ceva, nu știu, sinistru.
Crezi că-i sinistru? Dă Doamne să fie ca lumea.
E doar o bănuială, dar vă spun indiciul important.
Să ne prefacem că Mickey și Minnie erau șobolani și nu șoareci.
Ar fi trebuit să fie Mickey, Minnie și vreo 150 de veri de-ai lor.
Atât a numărat băiatul de la deratizare.
Cred că cei 150 de șobolani nu și-au trimis mesaje pe mobil
cu textul: "Veniți în strada Priory, vremea e superbă."
- 150? - Cineva i-a pus acolo.
Locatarii simt că sunt amenințați. Mi s-a părut că e cazul să anchetăm.
- Să vedem unde ne duce. - O sută cincizeci de șobolani...
Bine că n-au fost elefanți.
- Ești neliniștit, băiete? - Nu.
Eu sunt.
- Tu nici măcar nu lupți. - Tot sunt neliniștit.
- O să poarte cască, da? - Trebuie. Așa sunt regulile.
Să-i protejeze fața. Are o față așa drăguță.
- N-am vrea să pățească ceva la față. - Fața lui n-o să pățească nimic.
Nasul? Dar nasul o să pățească?
Nu vrem să ajungă să aibă un nas ca acela.
El s-a născut cu nasul rupt.
- O să-și rupă nasul, așa este? - Nu pot să garantez pentru nas.
Sub 13 ani, categoria super pană.
Ce-ați pățit la nas?
Să mergem, haideți.
- Apartamentele 1, 3 și 4 sunt goale? - Da.
- Cory North este sculptorul? - Ap. 2. Sigur nu mai sunt șobolani?
- Da. Dar poate au păianjeni și șerpi. - Glumești, nu?
Avem niște întrebări despre seara trecută.
Poftiți, intrați.
Scuzați, aici e cam dezordine.
- Lucrați cu lut? - Nu. Nu, e grăsime animală.
Grăsime animală?
De fapt e grăsime umană. O iau de la chirurgii care fac liposucție.
Dumnezeule mare!
Îmi pare rău. Ar fi trebuit să-i ia cei de la deratizare.
Nu, eu le-am spus să-i lase. Fac o lucrare cu cadavre în descompunere.
Bun. Când au început amenințările?
Acum vreo trei luni, când am refuzat să plecăm.
- Sunteți sigur că sunt morți? - V-au amenințat personal?
Totul a început cu telefoane, bilete în cutia poștală.
Am făcut reclamație la poliție, dar nimeni n-a făcut nimic.
Da, încep să miroasă a acru. Trebuie să fie morți.
Când va fi asamblată complet, o voi sigila în plastic.
Nu i-ați putut identifica?
Dl și dna Ciocarelli, de la apartamentul șase,
au fost amenințați săptămâna trecută chiar când coborau din mașină.
Vă servesc cu ceva de mâncare?
Nu, mulțumim.
Am trăit aici 36 de ani și n-am avut necazuri niciodată până acum.
Vă rog.
Era întuneric când bărbatul s-a dat la noi.
Credeam că vrea să ne jefuiască. Am grăbit-o pe mama să intre.
Ne spunea niște lucruri oribile.
N-am crezut că le spune pentru a ne speria să plecăm.
Am crezut pur și simplu că vrea să ne jefuiască.
L-ați recunoaște dacă l-ați vedea din nou?
Nu sunt sigur.
Era întuneric și, ca să fiu sincer, eram înspăimântat.
Dacă se întâmplă ceva, dacă vedeți ceva suspect, să ne chemați.
- Sută la sută naturală. - Mulțumesc. Foarte drăguț din partea ta.
E doar o cafea.
- Da, dar e vorba de gest. - Nu cumpăr vacanța în comun.
Vreau să-ți mulțumesc pentru tot ce-ai făcut,
în caz că am uitat să-ți mulțumesc.
- Bine, minunat. - Am terminat cartea, poate o vrei.
Dacă n-are poze, probabil că nu-i pentru mine.
Nu ești pregătit. O păstrez pentru când vei fi pregătit.
Clarky, știu că ești bine intenționat, dar începi să mă enervezi.
E bine că-mi împărtășești asta.
Chark, eu nu împărtășesc. N-am împărtășit, ți-am spus.
- Desigur. Mulțumesc că mi-ai spus. - Ce faci? Ce pui la cale?
Încerc exercițiul practic de la sfârșitul cărții.
E o provocare dificilă, dar cred că voi reuși.
- Ce-i dificil? - O zi. O zi întreagă.
- 24 de ore... - Stiu câte ore are o zi.
În care nu poți să exprimi decât bunătate față de ceilalți.
Și cum îți faci meseria?
Foarte bună întrebare, Rick. Și vreau să-ți mulțumesc pentru ea.
Gata. M-ai enervat.
Dacă ostilitatea ta este din cauza mea, îmi cer scuze,
dar știu că voi duce sarcina la bun sfârșit cu ajutorul tău.
Așa că îți mulțumesc în avans pentru ajutor.
- Echipajul 6, răspunde. - Să mă trezească cineva.
- Visez urât. - Echipajul 6, răspunde.
Da, da. Echipajul 6 către dispecerat.
Jaf în progres pe strada Devlin. Ajutoarele sunt la locul faptei.
Strada Priory. Înțeleg că e deținută de o companie din străinătate.
Încerc să aflu cine deține compania din străinătate.
Detectivul Cole, poliția Tyneside.
Îmi puteți obține informația?
Da, știu că sunt administratori, dar administratorii au nume.
Cine numește administratorii?
Da. Mă sunați dv.?
Mulțumesc.
Cole.
Voiam să te sun. Serios, te sunam.
M-am simțit minunat aseară.
Nu, vorbesc serios.
Atunci închizi, eu te sun și-ți spun?
Diseară?
Da, minunat. Ne vedem acolo. La ce oră?
Bine. Îmi voi aminti. La revedere.
Salut, Claire. Arăți bine. Cum e noua casă?
- Despre muncă. - Da, așa-i.
Dră Maxwell, cu ce vă ajut?
Tu te ocupi de atacul Bleakly?
- N-am auzit de asta. - Ai auzit acum.
Să spun da? Da, e pe lista mea.
Haideți să vorbim în biroul lui Russell.
- Despre ce-i vorba? - Habar n-am.
Avem o posibilă problemă cu cazul de agresiune care mi-a ajuns pe birou.
Poate că exagerez puțin.
Statutul ofițerilor din sprijinul comunitar
spune că au voie să rețină un suspect cel mult 30 de minute
până la sosirea un agent de poliție.
Detectivul Cole este responsabil cu ancheta.
Abia de curând mi-a fost încredințată de...
- Detectivul Yates. - Trebuia să fi știut.
- Asumă-ți răspunderea, detectiv. - Da, să trăiți.
Suspectul din cazul Bleakly a fost reținut de ofițer timp de 64 de minute.
- Bravo lui. - Așa am zis și eu.
Teoretic, l-a reținut prea mult.
Deoarece este vorba de un ofițer,
a trebuit să-l informez pe dl comisar că a fost încălcată procedura.
Programul acesta este prioritar. Vreau să evităm problema dacă putem.
Dacă noi credem că suspectul este vinovat,
sunt dispusă să merg până-n pânzele albe să apăr ofițerul.
Cu toate acestea, în funcție de atitudinea judecătorului, s-ar putea să pierd.
- Și dacă pierzi? - Nu-i bine pentru program.
Trebuie să aflăm dacă detectivii au dovezi să obțină condamnarea.
Va trebui să vă răspund mai târziu, dle.
Mai bine să pierzi. Chestia asta cu ofițerii de sprijin comunitar e o glumă.
Sunt polițiști de jucărie băgați pe gâtul nostru
de un guvern care nu vrea să plătească pentru instrucția adevăraților polițiști.
E un tertip politic care pune polițiștii,
iar acum și sistemul de justiție, în pericol.
Trimite un mesaj politicienilor și pierde.
Pierzi în stil mare. Catastrofal. Creezi un precedent.
Toți ne gândim la asta. Haideți, spuneți-o.
Am dreptate, domnule?
Folosirea ofițerilor de sprijin comunitar este o inițiativă importantă, Russell.
Nu mi-ar plăcea ca populația să-și piardă încrederea în ei.
- Cred că a fost ironic, dle. - Am fost?
Din nou, dle. Este ironic.
- Ai fost ironic, Russell? - Sigur că ați fost. Nu-i așa?
Nu cred că mai folosește cineva ironia.
Să încercăm să nu facem pe nimeni să se simtă penibil, detectiv Cole.
Informeaz-o pe dra Maxwell cât de repede poți.
Auzi, polițiști de jucărie. Îmi place.
Luger! Îl ai pe Luger mâine în prima rundă. Cea mai bună extragere.
Ce înseamnă asteriscul de lângă numele lui?
- Campionul actual. - Of, Doamne.
Nu-i asta problema. Mereu va exista unul.
Nu el a băgat un băiat în spital?
- Nu-i momentul, Georgina. - Of, Doamne.
- Nu ești agitat, nu-i așa? - Nu.
- Eu sunt. - Cea mai bună extragere.
Un boxer bun în prima rundă.
Nu-ți face griji. Nu-i nicio regulă care să te oblige să vii.
Vino. Așteaptă aici să vină poliția.
- N-am făcut nimic. - Ai fost prins.
- N-am fost. N-am făcut-o. - Poftiți lucrurile.
Eu vorbesc cu ofițerul și cu vânzătorul. Tu te ocupi de suspect.
- Cum vă simțiți astăzi, dle? - Bine, bine.
- Aveți un nume pe care să vă spun? - George Bush.
Mă bucur să te cunosc, dle Bush. Deși împrejurările nu-s grozave, recunosc.
Acum îți voi pune cătușele. Te rog să-mi spui dacă sunt prea strânse.
E bine așa? Ți-e bine?
E prima dată pe ziua de azi când folosesc cătușele.
Până acum am avut o zi minunată.
Nu-i o meserie atât de rea. Fiecare zi e altfel.
Cunosc alți oameni. M-am trezit azi dimineață
și nu mă așteptam să te cunosc. Dar avem o conversație drăguță.
Ești sigur că nu te strâng cătușele?
- Tu iei droguri? - Nu, n-am luat niciodată.
Am văzut ce efect au. Nu-i plăcut.
- Tu iei droguri? - Chiar crezi c-o să-ți răspund?
Ați chemat poliția când l-ați văzut hoinărind?
- Da. - Și ce s-a întâmplat?
- L-am urmărit. - L-ați urmărit?
Îmi place să merg la plimbare. Ador concursurile din baruri.
Tu ai hobbyuri, George?
Vreau doar să discutăm. Să te mai relaxezi.
Situațiile de acest fel sunt foarte traumatizante.
- Unde ți-ar plăcea să mergi în vacanță? - Ce?
Când treci de faza asta, unde mergi în vacanță? Ai fost în Lanzarote?
De ce nu te duci...
Ar fi un truc foarte iscusit.
Ostilitatea face mai mult rău persoanei ostile
decât celei care e ținta ostilității. Ca un bumerang. Am avut unul la 11 ani.
Tu ai avut? N-am reușit să-l fac să meargă.
Mă întreb dacă lumea se joacă cu bumerangul pe plaja din Lanzarote.
- Pot să intru în mașină? - Da, sigur că poți.
Și îți mulțumesc că întrebi.
Gata. E un hoț mărunt. I-ai luat numele?
- Da, George Bush. - George Bush?
Crezi că-i numele lui adevărat?
Dacă așa vrea șă-și spună, cine sunt eu să judec?
Am auzit că unul și-a pus numele după Cupa Liverpool din 1974.
- Clarky, uneori ești un cap sec. - Nu-i prea drăguț.
Citește-i drepturile. Eu iau datele ofițerului de sprijin.
Da' unde-i...
Ai văzut unde s-a dus ofițerul de la sprijin comunitar?
Nu. De ce, l-ai pierdut?
- Unde s-o fi dus? - Avem datele lui.
Putem verifica la întoarcerea în secție.
- Nu ai datele lui? - S-a evaporat.
Lasă, ai să te descurci mai bine data viitoare.
Nu taci odată, Clark?
Dacă ar fi mai bine instruiți, n-ar dispărea.
- Cred că are dreptate. - Sunt foarte bine instruiți și o știi.
Tu nu te-ai străduit să-i iei datele.
- Cred că are dreptate. - Nu te-ascultă nimeni, omule.
- Ce este, Claire? - E rău că nu i-a luat nimeni datele,
dar să nu iei datele niciunuia este incompetență.
- Suspectul e jos în arest? - Da. Mulțumim pentru întrebare.
Ce vrei să spui?
Încercați să sabotați proiectul comunității?
N-o să meargă. O să-l înfurie pe comisar și atât.
- Ei lucrează în echipe de câte doi. - Aici era doar unul. Așa-i, Clark?
- N-am văzut decât unul. - De ce șoptești?
- Vezi, ascultă. - Nu văd care-i problema.
Dacă vânzătorul l-a văzut furându-i marfa...
Sergent Astel, cine era în posesia mărfii furate când ați ajuns?
Ofițerul. A luat CD playerul de la el și noi l-am înscris ca probă.
Dar nu știm numele ofițerului.
Deci nu avem cum să dovedim. Suspectul a mărturisit?
- A spus că i l-a plantat ofițerul. - Termină cu șoptitul!
Regulamentul spune că trebuie să fie doi ofițeri.
- Dar nu e mereu așa. - Ba da. Tu nu asculți?
Încearcă să șoptești.
În cazul Bleakly, atunci când ofițerul a reținut suspectul 64 de minute,
a fost unul singur.
- Spune-mi numele lui și eu cercetez. - Ce facem cu George Bush?
Asta-i o problemă care ne depășește.
Suspectul de furt pe care-l avem în arest.
Trebuie să aflăm numele ofițerului.
Altfel nu facem nimic. Eliberați suspectul în vederea efectuării anchetei.
- Super. Bravo, Brookes. - Nu da vina pe mine.
Ofițerii din serviciul comunitar au făcut o treabă mai bună
decât tine, sergent Astel, așa că nu mai acuza pe nimeni.
Are dreptate. Acuzarea este un răspuns negativ.
Vreau să vă mulțumesc, dră Maxwell, pentru că ne-ați amintit.
El este sub tratament?
Mulțumesc.
Ofițerul din cazul Bleakly nu este numit. N-are număr.
- E imposibil. - Așa este.
M-am concentrat atât de mult pe orar, că nici n-am verificat.
Ei lucrează în perechi. Eu am lista. Intrare, ieșire.
- Și zonele în care sunt trimiși. - Bine. Stai puțin.
Putem să facem așa. George Bush a fost reținut aici.
Care sunt numele ofițerilor trimiși în zona asta?
N-a fost niciunul.
- Asta nu-i bine. - Nu zău?
- Bleakly a fost reținut aici. - Nu. N-a fost nimeni acolo.
Avem un ofițer care lucrează singur în zone nedistribuite.
Nu arată bine pentru mine.
Mai bine îi spun șefului. Mă bucur c-am lucrat cu tine.
- Suntem siguri că a fost ofițer? - Deci e și mai rău.
Dacă urmărim un impostor, nu-i vina programului de sprijin comunitar.
Dacă nu-i vina programului, nu-i vina ta.
Trebuie să-l anunțe pe șef, Nicky. Nu vrem să afle de la știri.
Deci urmărim un impostor al unui impostor?
- Asta-i ipoteza. - Dar ce se crede? Un răzbunător?
Nu putem decât să bănuim ce motiv are, dle.
- Cum de știe când se anunță o infracțiune? - Ofițerii au stații radio.
- Toate stațiile sunt la locul lor? - Voi verifica.
Dacă avem dreptate, chestiunea ține de noi și de aceea am venit la dv.
- Continuă ancheta, Cole. - Imediat, dle.
- Mai bine îi spun șefului. - Acum investigăm noi.
- Inspectorul informează comisarul. - Mă ocup eu de asta.
Continuă treaba bună pe care o faci, sergent.
Da, șefu'.
Veniți puțin în biroul meu?
Acum ce-am mai făcut?
Ce-ai de gând să faci?
- În legătură cu ce? - Sergent Brookes?
Să verific stațiile?
Tocmai am asistat la un țipător act de hărțuire sexuală.
La fel și detectivul Cole. Vrei să depui plângere în mod oficial?
- Ce mi-a scăpat? - Te-a pipăit pe... derriere.
Ea poate face ca totul să sune fițos.
- Cine? - Bing.
- Când? - Chiar înainte să ieși din birou!
Chestia aia! Cred că a vrut doar să mă încurajeze.
- Să te încurajeze? - Da.
Ai crezut că e altceva?
Da, este degradant pentru o femeie să fie tratată în acest mod.
- Da? - Da, este.
Nu. Nu vrea să mă înjosească. Mă place.
- Te place? - Da.
- De ce nu m-ar plăcea? - N-ar avea motiv să nu te placă.
- Ești gelos? - Ascultați. Nu-mi pasă pe cine place.
Dar acel comportament denigrează toate femeile care lucrează aici.
- Destinde-te puțin. - Nu.
Ai o responsabilitate față de celelalte femei de aici
- ...să raportezi acest comportament. - Pe mine m-a bătut cu palma pe fund.
Eu decid dacă a fost degradant sau denigrant sau orice alt cuvânt cu D.
- Derriere - Bine?
Vrei să-ți faci griji pentru sexul feminin, dă-i drumul.
- Nu pot să cred că n-am văzut. - Știu. A făcut-o chiar în fața ta.
Nu, pe asta am văzut-o. Faptul că o place.
De ce ești gelos?
- Nu sunt gelos. - De ce crede ea că ești gelos?
- E clar că se înșală. - Da, e clar. Serios.
- Să lovești pe cineva cu palma pe... - Derriere.
Nu înseamnă că o placi. Nu la serviciu.
Da, da. Poate că ai dreptate.
Ne mai vedem.
Ne vedem diseară la bar dacă vrei.
Da, poate. Trebuie să mă întâlnesc cu Irene.
- Poate să vină și ea. - Da, poate.
Vreau să-ți mulțumesc pentru că ții încăperea atât de curată.
Nu dăm destulă atenție oamenilor care ne sprijină din spatele scenei.
- Așa este? - Da, mulțumesc.
Nicio problemă. Cu plăcere.
Vezi? Nu te-a făcut să te simți bine?
- Fiindcă l-ai făcut să se simtă bine. - Nu, nu prea.
Încă o oră de hârțogărie.
Ofițerii de sprijin strică treaba pe teren și noi facem hârțoage la birou.
Îți spun eu, totul e invers și pe dos.
"Invers și pe dos". Ce isteț.
- Nu-i chiar așa de isteț. - De acord cu tine.
Ce faci, Nicky? Mă bucur să te văd.
- Abia ne-am văzut. - Da, dar tot mă bucur.
Lucrăm la ipoteza că ofițerul este impostor.
- Serios? - Dacă-l vedeți, îl rețineți.
- După ce-i trag una pe scăfârlie. - Da, bine. După asta.
Eu și Rick mergem să bem ceva, poate vii și tu.
- Nu, am planuri pentru astă seară. - Atunci mă apuc de hârțogării.
La revedere.
Ne putem întâlni mai devreme. Unde vă întâlniți?
Nu mergem nicăieri.
Nu i-am spus încă. Irene nu-l poate suferi.
Nu așa repede, băiete. Te antrenezi, nu evadezi.
Respiră adânc. Umple-ți plămânii.
- Asta îți face fumatul. - Pot să alerg și mai repede.
Și eu pot. Îmi amintesc antrenamentul când am venit aici prima dată.
Eram un pic mai mare decât tine.
Alergam cu un băiat de la sala de sport.
Era slăbuț. Zice: "Mai încet, alergi prea repede."
"Lumea o să creadă c-ai furat ceva." Nu l-am crezut.
Am testat teoria lui câteva zile mai târziu.
Grăbeam pasul, alergam în partea de sud a izlazului.
După zece minute de alergat m-au oprit două mașini de poliție.
Prietenul meu a râs săptămâni întregi.
Probabil că te simțeai ca un prost.
Mai mult furios decât prost.
- Toată lumea știe asta. - Ce?
- Alergai în timpul zilei? - Da.
Nu se aleargă, mai ales după ce-ai furat ceva ziua.
Când furi din magazin, mergi, nu alergi.
Doar nu vrei să atragi atenția asupra ta, nu?
- Fă zece sărituri pe bancă. - Zece?
Dă-i drumul!
Uneori, când se lucrează în echipă,
o persoană fuge, dar niciodată cel care a furat.
În felul ăsta ei aleargă după el și tu scapi.
Nu trebuie să știu.
Tocmai asta e. Trebuia să știi. Dacă știai, prietenul tău n-ar fi râs.
- Furtul n-a făcut parte din educația mea. - Dacă ar fi făcut, ai fi știut.
- Da? - Da. Erai destul de prost.
- Bine, încă zece! - Faci mișto de mine?
Sunt prea prost ca să fac mișto. Bagă!
Fă-o cu mâinile ridicate în poziția asta.
Georgina vrea să rămâi cu nasul întreg.
Spune-mi ceva, băiete, nu mai furi, nu-i așa?
Bun, încă 20!
20. Haide.
Sunt Yates. Te sun mai târziu.
Ce fel de secție conduci?
Voiam să vă sun cu privire la ofițer. Cole se ocupă de investigație.
Nu-i vorba de ofițer.
- Care-i treaba? - Habar n-am.
Frank.
Îți place să privești poze cu femei dezbrăcate, Frank?
- La fel ca oricărui bărbat. - Ce crezi că faci?
Spune-mi despre ce-i vorba, șefule. Nu știu despre ce vorbești.
Mă străduiesc din greu să împiedic comisia de etică să se implice.
- Așa că nu face pe deșteptul. - Care-i problema?
Ai descărcat obscenități pe computerul tău
și le-ai trimis comisarului și căpitanului.
Nu, nu. N-am făcut așa ceva.
Cei de la tehnic ți-au depistat adresa IP.
Oricine putea folosi computerul meu.
Lucrează femei în clădirea asta, Frank.
Lumea s-a schimbat. Nu se mai poate face asta.
N-am făcut-o înainte, n-am făcut-o nici acum.
Și nu mi-aș risca profesia pentru o glumă proastă.
Nimeni altcineva nu crede că e o glumă proastă.
Va trebui să ceri iertare șefului și să speri că se rezolvă.
Nu pot să cer iertare pentru ce n-am făcut!
Dacă n-ai făcut-o tu, Frank, atunci cine?
Nu permit să fiu murdărit pentru un pervers nenorocit
căruia îi place să stea singur în întuneric.
Nu vreau să mai aud de asta. Înțeles?
E totul în ordine?
Cineva îmi sapă groapa.
Cum merge, Frank?
A fost o plăcere să lucrez astăzi cu tine, Rick.
Cât ai de gând s-o ții cu dulcegăria asta?
N-a fost așa de greu, sincer să fiu.
Dacă reușești o zi, poți trăi așa toată viața.
- Așa scrie în carte. - Toată viața?
Unii oameni văd lucruri care există și se întreabă "de ce".
Eu văd lucruri care n-au existat și mă întreb "de ce nu".
- A fost un citat. - Zău?
Nu-mi amintesc cine a spus-o, dar cred că e un progres până la "de ce nu".
"De ce să nu trăiești o viață de bunătate?"
- Merge și invers? - Ce vrei să spui?
Dacă nu reziști o zi, totul se anulează?
Dificilă întrebare. Cred că are logică.
Da. Așa să fie.
Crezi că trebuie să slăbesc?
- Să fiu sincer... - Da, Clarky, fii sincer.
Cred că ești foarte bine așa cum ești. De fapt arăți foarte bine.
E o onoare să lucrezi cu mine, nu-i așa?
Unul atât de deștept, generos și în formă ca mine?
- Da. - Ieși odată din starea asta, omule!
- Cred că ești pregătit pentru carte. - Te înfrâng eu, Clarky. Știu că pot.
Bunătatea poate cuceri orice.
- Orice? - Citește cartea.
Ieșim în oraș astă seară? Eu, tu și Irene?
Ar fi fantastic. Mi-ar plăcea.
Da, cred că și mie o să-mi placă.
Tu auzi ce spui? Te-ai molipsit de la mine.
Asta este? Drăguță. E clar că te plătesc prea mult.
Nu. Nu m-ar putea plăti suficient.
Dar e mult mai potrivită pentru copii.
Poftim. Un cadou de casă nouă.
Și după câteva pahare, o Claire mai caldă.
Amuzant.
Și dacă merge bine, poate o pălmiță peste fund. Pentru încurajare.
Uneori ești foarte grosolan.
Nici să nu-ți treacă prin minte.
Vino.
Auzi!
Cheamă poliția.
Știi foarte bine că în poliție se practică sexismul.
Peste tot numai sexism, peste tot numai rasism.
Ce căutăm acolo? Probabil suferim de masochism.
- Încercam să păstrez tema cu "ism". - Nu știu de ce-mi mai bat capul.
Opriți-vă!
Încetați! Poliția!
Vă simțiți bine?
Chem o ambulanță.
Pe mama și pe Emmy și le-am trimis la un hotel ca să aranjez.
- Vii înăuntru? - Doar pentru o clipă.
Doar o clipă? Dacă durează doar o clipă, voi fi dezamăgită.
- Nu, am ceva de făcut astă seară. - Ce?
Ceva.
Te întâlnești cu învățătoarea?
- Doar pentru socializare. - Socializare? Ce înseamnă asta?
- Nu-i mare lucru. - Atunci anulează.
- Feministele n-ar fi mândre de tine. - Păi să nu le spunem.
- Întotdeauna află. - Haide. Riscă un pic.
Află cum e să fii rău.
Cei cu care te întâlnești sunt ticăloși dinainte sau îi dresezi?
Nu, știi bine că e foarte dificil să dresezi un bărbat.
- Înseamnă că nu sunt cel potrivit. - Nu.
Nu, doar că nu te cunoști suficient.
Dispeceratul către Noiembrie 7.
Noiembrie 7.
Infracțiune în desfășurare pe strada Peter.
Repetă locul, te rog.
Strada Peter, infracțiune în desfășurare. Strada Peter.
Sosesc imediat.
Ai idee cât de frustrant este?
Da.
- Câți bani îți dau, Paddy? - Ce faci aici?
Cum te plătesc? În avans, subvenție lunară sau o singură plată?
Despre ce vorbești?
Dacă aș fi generos, aș spune că ai primit o dată
și acum nu poți scăpa de ei. Asta s-a întâmplat?
Ți-ai pierdut mințile.
Ești prea isteț ca să faci o greșeală procedurală, Paddy.
S-a întâmplat pentru că tu ai permis să se întâmple.
Pentru că așa trebuia. Să scape suspecții.
Dacă faci o acuzație, fă-o oficial.
De câți bani e vorba? Nu poate fi ieftin. Nu te-ai deranja pentru mărunțiș.
Fă reclamație, Frank. Să vedem cât de departe ajungi.
Ce, ești lacom?
Ce vrei să spui?
Ar fi mai bine să pleci până nu te faci de râs, Frank.
- Ești sigur că au fost doi? - Da, au fost doi.
- Ți-au zis ceva? - Niște lucruri jignitoare.
Unul din ei a zis că-i vina noastră. Că ne-am făcut-o cu mâna noastră.
Și au spus că se întorc.
- Cine a chemat poliția? - Dl Ciocarelli.
Dumnezeule!
N-am nimic. Sunt bine. Lăsați-mă.
Funia se strânge în jurul nostru.
Dacă nu venea poliția, nu știu ce s-ar fi întâmplat.
N-a fost poliția, a fost un ofițer din sprijinul comunitar.
- De unde știți? - Scria pe spatele lui. El i-a oprit.
Și unde este?
- Ce cauți aici? - Am auzit de ofițer. Am verificat.
Sunt liberi toți. E impostorul.
Ei bine, a fost un erou. El a întrerupt atacul. Ei au fugit.
Impostorul nostru a chemat salvarea și a avut grijă de victime.
- Și apoi a plecat? - Da, așa se pare.
- Am ajuns prea târziu. - Toți am ajuns în afară de el.
Vor veni criminaliștii să colecteze probe și ADN.
Poate îmi faceți o descriere a ofițerului care v-a ajutat.
- Vă simțiți bine, dle Ciocarelli? - Noi nu putem trăi așa.
Ne vom găsi altă casă.
Asta ar trebui să facem toți? Să cedăm?
Nu poate fi decât mai rău.
- M-am gândit toată ziua la tine. - Și eu.
Termină-ți băutura. Mergem la mine acasă.
Trebuie să mă destind.
Rick, acela nu este Clark?
Ba da. Ce coincidență.
- Doar nu l-ai invitat? - Nu fi prostuță.
Fă-l să plece. Te rog.
Toate bune? Arăți grozav, Irene.
- Foarte sprintenă. - Ce vrei să spui cu asta?
Sunt sigură că va suna.
Doar n-o fi uitat, nu-i așa?
Îmi mai aduceți niște pâine?
- Ce mult am întârziat. - Ai întâlnire?
- Cu Bing? - O fată trebuie să mănânce.
- E ceva serios? - Ce înseamnă serios?
Nu-i treaba ta. Tu ți-ai ratat șansa.
Da, tot timpul fac asta.
Știați că apa de gură conține mai mult alcool decât un pahar cu vin?
Ce vrei să spui?
Că preferi să bei apă de gură și să faci gargară cu vin?
Nu.
Doar nu vrei să spui că am nevoie de apă de gură?
Nu.
Ai citit cumva una din cărțile alea pline de informații inutile
care te face incapabil să porți o discuție care nu conține întrebări de concurs?
Nu, dar am crezut că e un fapt interesant.
Nu știm dacă e fapt, dar sigur nu e foarte interesant.
Haide, spune ceva.
Ei bine... nu știu dacă e foarte interesant,
dar pe Rick nu l-am văzut niciodată mai fericit.
Haide, Clarky, spune ceva răutăcios.
Știu că poți. Încearcă.
Toate sunt aici. Nu-mi dau seama care-i treaba.
- Ofițerul din strada Priory. - Totul pe o rază de 800 m de secție.
Obraznicul ne sâcâie chiar în ograda noastră.
- Ai pus strada Priory pe listă? - Da.
Trebuie să ne așteptăm la continuarea neplăcerilor.
Spune dispeceratului să mă cheme la orice incident.
Am făcut-o. Acum plec.
- Să te distrezi bine. - Așa voi face.
- Păcat, zău. - Ce?
Nu vezi nici atunci când se uită fix la tine.
Nu vreau să creadă Bing că i-am dat plasă.
Nu se poate!
- Eu plec. - Bine. Pa.
Am citit despre faptul că prietenele și soțiile devin geloase
pe partenerul unui agent de poliție.
- Nu sunt geloasă pe tine. - E firesc.
Eu petrec mai mult timp cu Rick decât tine.
Eu am grijă de el, el are grijă de mine.
Aș face orice pentru el. Pot să înțeleg ce simți.
Să știi că Rick are dreptate.
- Ești tare greu de cap. - N-am spus că ești greu de cap.
Poate în față, dar niciodată pe la spate.
Bine. Sigur.
Știați că e nevoie de 42 de mușchi să te încrunți și doar 17 să zâmbești?
Cum poți să lucrezi toată ziua cu cineva atât de prostănac?
Nu e prostănac. Nu spune asta.
Hai să mergem.
Trebuie să mă duc după Clark să văd cum se simte.
Poate ar trebui să-ți faci griji pentru starea mea.
Te sun mâine.
Te duci cu el și nu cu mine?
Nu pot să cred că te gândești la asta.
- Cu el lucrez. - N-o face, Rick.
El sau eu.
Clarky!
Hai să luăm ceva de băut.
Nu prea te-ai acoperit de glorie azi-noapte.
- Am fost foarte ocupat. - Sper că-ți ceri iertare de la ea.
Bine. Nu sunt perfect, da?
Știu că te crezi arătos, dar omul se judecă după fapte, nu după chip.
Da, Errol, te-am înțeles.
Șobo are meci astă seară la șase. I-ar plăcea să fii acolo.
Mie mi-ar plăcea să fii acolo. Sper să nu ne dezamăgești.
Am să fac tot ce pot. Hai, Matty, te conduc.
- N-am nevoie să mă conducă cineva. - Nu el te conduce pe tine.
Tu-l conduci pe el.
La revedere.
- Am încercat să te sun. - Am stat acolo o oră.
A fost foarte umilitor.
Îmi pare rău. N-am vrut să te umilesc.
Asta nu mă face să mă simt mai bine.
A fost o idee bună pe moment. Să uităm tot, bine?
Putem încerca din nou. Te sun, da?
Probabil e mai bine dacă te sun eu.
Ați primit sarcinile. Porniți la lucru.
Sergent Brookes. Ne lipsește o stație.
Da.
Te pui cu mine, te dobor.
Unul dintre noi o să cadă, Paddy.
Nu voi fi eu acela.
- Cole. - Domnule.
Am nevoie de asta.
- A fost o noapte grea. - Da, așa se pare. Cât de grea?
Grea.
Nu mai sunt adolescent, dar azi-noapte nu ți-ai fi dat seama.
Claire.
Vrei să discutăm?
- Crezi că avem ceva de discutat? - Da.
Dispeceratul către Noiembrie 7. Tulburarea liniștii pe strada Priory.
Vin imediat. Vorbim mai târziu?
Stați pe loc! Poliția!
Incendiu pe strada Priory 127. Să vină pompierii și ajutoarele!
Alo?
E cineva aici?
Alo?
Vino!
Mai este cineva aici?
Haide.
Gata, e în ordine. Pete!
E un polițist înăuntru. Unul din serviciul comunității.
- Ce faci? - Mă duc să-l scot de-acolo.
- Ca să pot să-l înjur. - Brookes, așteaptă pompierii!
Brookes!
Poliția!
- Unde este? - Poliția!
Tu verifici la Chipstead și ieși. Eu mă duc la cuplul în vârstă.
Bine.
Nu deschide fereastra!
O să tragă focul ca pe coș.
- Nu cumva te cunosc? - Salut.
Unde sunt Cole și Brookes?
- Ai verificat la Chipstead? - E gol.
- Și cuplul în vârstă? - Nu știu.
Brookes, ia-l cu tine. Mergeți la ușa din față și ieșiți. Mergeți aplecați.
- Tu ce faci? - Mă duc la familia Ciocarelli.
- Ieșiți! - Nicky!
- Ești teafără? - Da.
Russell, oamenii vor bârfi.
- Ești teafăr, Nicky? - Da.
Sunt la fel de sentimentală ca orice bărbat.
Ai spus-o intenționat sau ți-a scăpat?
Să te dai drept ofițer în slujba comunității este o abatere gravă
care intră sub incidența actului de reformă a poliției din 2002.
Trebuie să ieși în oraș mai des.
- Detectivul Cole... - N-ar fi bine să mergi la spital?
Nu, n-am nimic.
Îți mulțumesc că m-ai scos de acolo.
A fost foarte incitant, nu-i așa?
De ce te dai drept ofițer de sprijin comunitar?
Am vrut să fiu polițist. Să protejez și să sprijin.
Am făcut cerere pentru ofițeri și nu m-au primit la interviu.
Când am văzut ce oameni au ales, nu mi s-a părut cinstit.
Am vești pentru tine, amice. Viața nu-i cinstită.
Lucrez aici de patru ani.
Te văd în fiecare zi.
Nici măcar numele nu mi-l știe nimeni.
Sunt doar un om de serviciu.
Tu îmi știi numele?
Numele tău? Păi...
Nu, îmi pare rău. Cum te cheamă?
Andy.
- Salut, Andy. - Salut.
Trebuie să-l acuzăm. Sunt cel puțin trei cazuri
la care nu putem acționa din cauza lui.
Și sunt cel puțin doi oameni în viață datorită lui.
- Russell? - Doar nu ești de acord cu ea?
Cei doi bărbați care au ieșit din clădire înainte de incendiu
sunt aceiași bărbați care i-au atacat pe Chipstead și North?
- Ești sigur? - Da, le-am făcut fotografie.
Și mașinii. Aceeași mașină. Am și numărul de înmatriculare.
Russell, nu face asta!
Dle Frater, te arestez pentru...
Nu, nu-l arestezi. Dl Frater m-a ajutat în anchetă.
Are informații foarte importante.
Mi se pare corect.
Avem fotografii ale suspecților, vehiculul și numărul.
Calmează-te.
Să se calmeze? E calmă ca o stană de piatră.
Vreau să ții mâinile sus. Concentrează-te.
Cum te simți?
- Cu chef de luptă. - Încearcă să te ferești de lovituri.
- Concentrează-te, da? - Nicky vine?
Tu fă-ți griji pentru meci.
Succes, Michael.
I-a spart nasul?
- Ai reușit să ajungi. - Da.
- N-am vrut să fiu cel care nu apare. - Bravo, bravo.
Au prins suspecții atacului din strada Priory.
Duceți-vă voi. Vin și eu.
Dacă ți-a plăcut primul capitol, capitolul doi îți va schimba viața.
Da? E bine de știut.
Hai, Șobo! Haide! Dă-te înapoi!
Și uite cum se duce nasul lui.
Gata. Să pornim!
- El poate să poarte echipament? - Andy!
N-ai voie până nu termini instrucția.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro